Траян Първанов
Размишление на „Ботева алея“

chitanka.info

И всекиму добро струва,

само, знайте, за парата,

като човек — що да прави? —

продава си и душата.

Христо Ботев

Докато над „Ботева алея“

пряко равнината

с огнен стон гореща мълния тресе в нощта горите —

още някъде,

отрочета,

превили рамената,

вие пак броите цветните хартийки на парите.

Колко векове захласнати

като насън вървите

вечно в златните вериги на доволното си робство,

за да стигнете постелята на своето удобство,

без да ви докосват кървавите капки по тревите?

Сигурно в кръвта ви оня демон плюнчи тънки пръсти?

Докато децата ви

пари са кътали на тъмно —

Ботев тука българи е търсил в род да ги покръсти

ей по тези слънчеви пътеки към небето стръмно…

Тук — душата му разтърсена е плакала, боляла…

И дори за хляба си платил със шепа турски лири —

влязъл в гръмотевичния храм на планината бяла

с кървава молитва за душата си покой да дири.

Как не ви боли и днес от страшната му орисия

и от дългата му жажда покрай вашите герани

и не ви ли тегне

за онази Ботева кесия,

от която Мазната и днес, отрочета, ви храни?

Цялата ви същност за парата страда и работи.

Ботев не можа, та аз ли друга кръв ще ви прелея?

Но поне махнете се, не стъпвайте на „Ботева алея“,

Въпреки че тука още търсите наследствени имоти.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

Лого на Моята библиотека
http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.